KOTIA KOHTI - USKOMATON SEIKKAILU
Nimeni on Chance. Se kuulostaa kummalta -
- mutta monet nimet ovat omituisia, jos niitä miettii.
Minut hylättiin pienenä. Elin kadulla ja kerjäsin ruokaa.
Olihan se aluksi jännää, vaikka jouduinkin pian häkkiin.
Mutta nyt siihen, miten sain uuden mahdollisuuden ja nimeni.
Eräs perhe tuli käymään, ja kai se oli minun pelastukseni.
He ottivat minut kotiinsa, mutta se oli heidän, ei minun kotini.
Mutta aina se edellisen paikan voitti.
Paljon tilaa, raitista ilmaa, kiinnostavia tutkimuskohteita -
ja alusvaatteita purtavaksi!
Chance? Herätit minut kesken kissannokosteni.
- Nousitko väärällä jalalla laatikosta? - Kaunotarkin tarvitsee kauneusunet.
- Sinä tarvitset ainakin kuukauden! - Olet niin tyypillinen koira.
Talossa riitti vaatteita revittäväksi, sillä perhe kasvoi.
Bob meni naimisiin Lauran kanssa. Lauran tytär Hope kuului Sassylle.
Jamien piti kuulua minulle, mutta en tarvinnut ketään, olin erakko.
Jamie tosin keksi hyviä juttuja. Hän antoi nimekseni Chance.
Vanhempi poika oli Peter, ja hän kuului Shadow'lle.
Shadow oli uskollinen, lojaali ja tylsimys.
Istua kökötti alhaalla, kun minä pidin hauskaa yläkerrassa.
Chance, lopeta! Pusero on kuollut.
Joo, mutta teen siitä pientä silppua...
- Nielaisin napin! - Harmi, ettet vetoketjua.
Häivy, puuterihuisku, tai päädyt koiranruoaksi.
Noin ei puhuta pikkuiselle kastepisaralle, ryttynaama rakki!
Shadow, maahan!
Pitää ojentaa sitä penikkaa.
Julistan teidät aviomieheksi ja vaimoksi. Voit suudella morsianta.
Kukas tämä on? Joku uusi? Minä muistan aina kasvot.
Murkinaa. Moi, murkina!
Minne sinä nyt menet? Murkinamies! Tänne!
Tarjoile tänne lattialle niin kuin retkellä.
- Kerjään katseella. - Valitan, ei koirille.
Lentävä lihapulla!
Kuumaa..!
Tuo koira pitäisi viedä täytettäväksi.
Ruohoja! Kuka niitä syö?
Bingo! Kalkkunaa sen olla pitää.
Olet vain kateellinen, koska vainusin sen ensin.
- Mitä sanomalehtikäärö merkitsee? - Ei mitään. Miksi kysyt?
Okei, ajattelin vain nuuhkia... tarkistan että sitä voi syödä.
- Pidän sinua silmällä, pentu. - Katselen vähän ympärilleni.
Mitä kuluu? Kivat kengät sinulla.
Terve! Hieno solmio.
Näytänkö, minne voit kaivaa sapuskat maahan? Saanko maistaa?
Mitä se oli? Parsakaalia!
- Viettekö eläimet San Franciscoon? - Lauran ystävällä on maatila.
Hän huolehtii niistä sen ajan.
Pyydän, auttakaa minua. Kuolen nälkään!
Olen orpo ja avuton. Näännyn tähän, ellen saa ruokaa.
Annanko tassua? Saanko sitten teidän ruokanne?
- Tiehesi, sanoin! - Opettelisit antamaan tassua.
- Siunun tässä on opeteltava. - Tiedätkö paremman keinon?
- Esitän välinpitämätöntä ja saan ruokaa. - Typerää!
- Minäpä todistan! - Uskon, että olet typerä.
Sassy, en haluaisi muuttaa täältä. Minun tulee sinua niin ikävä.
Katso nyt minua!
- Onko sinun nälkä? - Ei.
- Sinähän pidät katkaravuista. - En minä voi.
- Se on hyvää! - En minä voi.
Lihoin jouluna monta grammaa. No, jos välttämättä haluat.
Se toimii, uskomatonta! Ja vielä toinen!
- Tuo minun täytyy muistaa. - Kissoille valta, koirat pois alta.
- Eläisit välillä yhdeksää elämääsi. - Kissat ovat koiria viisaampia.
Ja tyylikkäämpiä. Emmekä juo vessasta vettä.
Miksette?
Murkinaa! Mennään perään!
- Peter vastaan Shadow. - Minä otan sen, Peter.
Yritä kuljettaa paremmin. Hei, minä otan sen.
- Siitä tulee kori! - Minähän pärjään yhä hyvin.
Olet maailman paras poika. Rakastan sinua.
En kestä tuollaista nynnyilyä. Minähän metsästin kakkua.
Hei! Shadow viihtyy varmasti Katen luona maalla.
Aurinkoa, raitista ilmaa ja paljon tilaa juosta.
Miksi se ei voi tulla meidän kanssa San Franciscoon?
Sitä minäkin haluaisin, mutta meidän on ajateltava Shadow'n parasta.
Siellä on ahdasta asua, ja työ on vain väliaikainen, palaamme pian.
Ehkä se luulee, että minä hylkään sen.
Se jahtaa siellä hevosia ja kanoja. Etkä sinäkään ehdi ajatella sitä.
- Teillä on paljon tekemistä. - Tekisimme täällä, yhdessä.
Tule, Shadow.
- Ok, näyttele välinpitämätöntä. - Huomio, kaikki!
- Kiinni! - On tullut aika leikata hääkakku.
Toivottavasti säästitte tilaa sille. Morsiamen äiti leipoi sen.
En voi, olen laihdutuskuurilla. Lanteilla on puoli kiloa liikaa.
En yleensä röyhtäile, anteeksi. - Olkaa hyvät! Se riittää kaikille!
Ei, pysy siellä!
Sassy, pysy siellä. Leikki ei muuten onnistu.
Vai ovat kissat koiria viisaampia? Tuo ei tiedä mitä "paikka" tarkoittaa.
Paikka.
Villipeto vaanii pahaa aavistamatonta saalistaan ja hiipii ruohikossa.
- Ei, kuule... - Se hyökkää yllättäen.
- Mene pois, senkin rakki! - Hän juoksee, hän loikkaa... Jes!
- Kulta pieni, kuinka sinun kävi? - Se heitti isoon hiekkalaatikkoon!
- Hyvä heitto! - Varsinainen katapultti!
- Soita eläinlääkäri. - Minä kerron äidille.
Minulta irtoaa turkki!
Meidän on lähdettävä, ettei tule myöhä!
Miksi laukkuja?
Taidan syödä vähän ruohoa...
- Isoäidin kakku! - Tule, Shadow.
Sain tärkeän opetuksen: kakku ei sovi polyesterin kanssa.
Perhe-elämä tuntui jo mukavalta. Ok väkeä...ollakseen ihmisiä.
He olivat onnellisia, jopa Shadow ja Sassy.
Aloin jo uskoa, että kaikki olisi nyt erilaista - parempaa.
Lepakkokoira!
Sieltä ne vastanaineet tulevat!
- Hei! Millaiset häät olivat? - Anteeksi, pois tieltä!
Mikä hajuparatiisi! Hallelujaa! Kuolin ja pääsin Kentuckyyn!
Olisinpa päässyt tulemaan.
Onnea!
- En tiedä, miten kiittäisin sinua. - Olen poissa vain vähän aikaa.
- Matkustatko jonnekin? - Hevoset viedään talvilaitumelle.
- Kuka sitten hoitaa Shadow'ta? - Naapurini Frank. Hän on luotettava.
- Ehdittekö tulla sisään? - Meillä on pitkä matka edessä.
Chance, tule.
Tässä on Kate, Sassy. Hän on kiltti ja huolehtii sinusta.
- Vai kuinka? - Varmasti.
Chance, tule!
Anna frisbee tänne, Chance!
Kuinka kauas osaat heittää sen?
- Tuonne niitylle? - Paras, että sinä teet sen.
Mitä menit tekemään? Sehän karkaa!
Ei hätää, minä pureskelen sen siihen kuntoon, ettei se enää lennä.
Toivottavasti se ei unohda minua.
- Minun tulee hirveä ikävä. - Olet surullinen, mutta miksi.
Tavataan viikon kuluttua. Minä lupaan.
- Mitä sinä nyt? - Peter, nyt lähdetään!
Älä sure. Minä suojelen sinua.
Pidä huoli itsestäsi.
- Paikka. - Paikka?
Hope, minne sinä menet?
Okei, varo turkkia!
Minä sain sen! Se oli ovela, mutta minä...
Jamie? Jamie?
Peter, odota.
Paikka...
Voi ei, ei kai taas...
Shadow! Chance! Tulkaa.
Tulkaa!
Älkää nyt, näemme ne parin viikon kuluttua.
- Luulin, että ensi viikolla. - Sanoin niin Shadow'lle.
Ne eivät huomaa eroa. Emme voi käydä joka viikko siellä.
- Kaksi viikkoa, ei pitempään. - Selvä, sanotaan kaksi viikkoa.
- Kunniasanallako? - Niin.
Nyt minä en ymmärrä. Kuka sinusta huolehtii?
Kuka odottaa sinua koulusta ja nukkuu sänkysi jalkopäässä?
Tulet vielä takaisin. Tiedän, että tulet takaisin.
Chance! Tule syömään!
Tule, Shadow! Aamiaista! Tule! Hyvä poika!
Kuka teistä on ekstra rapea?
Tuttu ääni! Murkinaa!
- Aamiainen! - Ruokaa! Ruokaa! Ruokaa!
Ei, paikka!
- Ole hyvä. - Missä ruoka on?
- Sassy, anna anteeksi! - Hurmaava häntäni!
Älä välitä. Saat aamiaisesi.
Ole hyvä, sinun vuorosi.
- Se pitää lämmittää. - Tule nyt. Olen pahoillani.
Se on kylmää.
Älä odota juomarahoja minulta.
Taidan voida pahoin.
Lopeta! Se on minun!
- Torkkuja nuolkoon näppejään. - Koirat...!
Oletko ihan seko?
Kylpyleluja! Kylmää!
En tee mitään pahaa, pureskelen vain kaulaasi.
Mikä se oli?
Mikä porsas! Mitä turkillesi tapahtui?
Olen uusi kanojentarkastaja. Koiranluukku on aivan liian pieni.
Minulta jäi tänne tärkeä luu...
Mitä...! Apua, siellä on Birdzilla!
En enää ikinä syö McNuggeteja!
Täällä on älyttömiä juttuja! Rottweilerin kokoinen lintu.
Joku on ajanut sen pään yli.
- Hei, eivät ne tulee takaisin. - Sinä tiedät niin vähän.
Näin on käynyt ennenkin. Me ollaan kertakäyttötavaraa.
- Häpeä! Petät oman poikasi. - Kuka tässä jätti kenet?
Minä pärjään hyvin ilman häntä.
Kuinka kehtaat kutsua itseäsi koiraksi?
Korien kuuluu olla uskollisia, lojaaleja ja vilpittömiä.
- Ihmisillekö? Minkä takia? - Etkö nähnyt, miten Jamie suri?
Anteeksi kamalasti, en aavistanut ollenkaan.
- Kysy Chancesta. - Kaikki voivat hienosti.
Peter haluaa puhua Shadow'lle.
Joku haluaa puhua kanssasi.
Shadow? Kuuletko minut?
Me ei voidakaan tulla kuin vasta viikon kuluttua.
- Tätä minä en tajua koskaan. - En minäkään, tee niille mieliksi.
Se sanoi hei.
- Mitä se sanoi? - Että Chance on syönyt Sassyn.
Ei, Sassy viihtyy erinomaisesti.
Minä en kaipaa entiseen kotiin. Täällä on enemmän tekemistä.
Minä kaipaan! Hienon naisen on vaikea pysyä siistinä täällä.
"Kiitos vielä kerran. Kate."
Peterin olisi pitänyt tulla takaisin ajat sitten.
- Rauhoitu, vaariseni. Pure kenkää. - Pennut...
- Arvaa missä se on ollut? - Tiedän, namia. Maistatko?
Nahka ei maistu minulle.
- Minne hän nyt lähtee? - Tulen muutaman päivän kuluttua.
Ajelulle! Mennään ajelulle! Mahtavaa!
Ei, ei nyt. Pysykää täällä. Frank tulee ruokkimaan teitä.
Jotain tapahtuu. En tiedä mitä, mutta en pidä tästä.
Omituista.
En kestä olla lukkojen takana. Tämä on kuin koiratarhassa.
- Chance, rauhoitu. - Sinne viedään kaikki hylkiöt.
- Minäkö muka hylkiö? Mahdotonta. - Hän vain pelottelee.
Ette ole eläneet kadulla kuten minä.
Olen ollut koiratarhassa. Älä väitä, ettei sitä ole!
Jokin on hullusti. He ovat viipyneet aivan liian kauan.
- Herää jo. Moni hylkää helposti. - Ei Peter!
Olet oikeassa, on kulunut liian pitkä aika.
Peter ei pysty tulemaan luokseni. Minun on mentävä sinne.
- Portti on lukossa. - Minä en välitä porteista.
- Minä lähden kotiin. - Mitä hän sanoi?
- Lopeta! - Odota. Liian pitkä matka.
Entä jos he etsivät meitä täältä?
- Aika mennä. Tahdon kotiin. - Olet hullu! Kuka sinua ruokkii?
Ette selviä siellä! Teidät otetaan kiinni! Minä pysyn täällä.
"Birdzillan paluu"! Odottakaa! Älkää antako sen syödä minua.
Se sattui.
Kanat pois alta! Koira vauhdissa! Anteeksi.
Ylitetään vain nuo vuoret. Olemme kotona ennen iltaa.
- Matka tänne kesti ikuisuuden. - Mennään oikotietä vuorten yli.
Odottakaa!
Minä tulen! Ajattelin, että minun on paras suojella teitä.
Sankarini! Saan ihailla sinun peräpeiliäsi koko matkan.
Juostaan kilpaa metsän laitaan.
Elämämme vaarallisin matka alkoi.
Sierra Nevadan vuoristo on oli 400 km pitkä ja 80 km leveä.
Sen on läntisen USA:n toiseksi suurin vuoristo.
- Kynsi katkesi! - Pian ollaan perillä.
Neiti Karvapallo tarvitsee lepoa.
- Eikö noin kova kaveri jaksakaan? - Kyllästyttää tuo uikutus.
Maa on aivan liian kovaa.
- Melkein perillä, Sassy. - Vihaan pakettimatkoja.
Tänne päin, hauvat!
Misse? Kis, kis.
Kummallista...
"Vanhalla koiralla on koti-ikävä. Otin sen ja ne muut..."
Minne? Kissa karjaa ajamassa! Hyvä vitsi!
Teillä on nälkä. Tullaan!
Haluan kotiin! Siellä kipuan vain kirjahyllyyn.
Huipulta näet kotiin asti.
Pääsisinpä pois täältä. Liikaa uusia hajuja opittavaksi.
Ja miljoonia puita merkittäväksi! Ei heru enää tippaakaan.
Vihdoinkin!
- Shadow... - Vilkaiskaapa!
Täältä näkee kaiken - paitsi talon. Missä talo on, Shadow?
Shadow, kiitos kerrassaan ihanasta lomasta.
Taidan jäädä tähän ja odottaa bussia.
- Minne sinä menet? - Sanoin, että menen kotiin.
- Et voi olla tosissasi! - Peter voi olla pulassa.
- Se ei ole sillä suunnalla. - Onpa, minulla on kuudes aisti.
- Et ole enää yhtä nuori kuin ennen. - Menen kotiin. Tuletteko mukaan?
En voi jättää vanhusta yksin. Tulen vahtikoiraksesi.
- Kuljemme minun vauhtiani. - Älä sure. Olen huolissani sinusta.
- Aiotteko jättää minut tänne? - Odota sinä bussiasi.
- Lähetämme sinulle kuolleen linnun. - Valitsen ruokani mieluummin itse.
Odottakaa minua!
Ajatella, että seuraan kahta vastuutonta kapista koivennostajaa.
Tämä vanha veikko olikin sitkeämpi kuin luulin.
Pakko ihailla hänen vakaumustaan, minne se meitä veikin.
- Katsokaa! Mikä eläin tuon teki? - Et halua tietää.
Kasa on yhtä iso kuin Sassy!
- Haisee paremmalta. - Jotkut kieriskeleekin siinä...
Se ei tule alas syötäväksi, vaikka haukkuisitkin.
Mikä haju tuo on? Kiintoisaa.
Hajua voi olla jopa liikaa.
Shadow! Pane pääsi reikään, niin tulee hauskaa.
- Rauhoitu. Matka on pitkä. - Minä jaksan mitä vain!
- Olen poikki. - Nuku nyt.
Olen väsynyt ja nälkäinen. Täällä on kurjaa - minä pelkään.
- Pelkuri kotikissa... Tarkoitan koira. - Olkaa hiljaa ja nukkukaa.
- Mikä nyt hätänä? - Metsässä on jotakin.
- Hiljaa, Sassy. Nuku nyt. - Vannon, että siellä on jotain.
Mitä nyt?
- Siellä on joku! Mitä minä teen? - Pysy paikoillasi.
- Mikä se on? - Kai hirvi.
Mikä se on?
Suuri terävähampainen eläin, joka puree toisilta hännät.
Älä huoli. Suojelen sinua.
- Hirvet eivät kiipeä puuhun. - Ne ulottuvat puiden latvoihin.
- Maassa on turvallisempaa. - Nukkuisinko minä maassa?
Kas, kuka nukkuu maassa koirien kanssa. Huomenta, kulta.
Mikä hengitys!
Löysin meille aamiaista.
- Toivottavasti roskia. - Voin kuvitella teidän herkkunne.
- Laihduta sitten. - Olenko minä paksu?
- Et virtahevoksi... - Siitä sait.
Tuolla on yksi! Shadow, miten sait sen kiinni?
- Sassy otti sen. - Odota, tuo tuolla...
- Auta minua, Sassy. Näännyn. - Sano se ensin.
Kissoille valta, koirat pois alta.
- En kuullut. - Kissoille valta, koirat pois alta. No?
- Kiitos, kultaseni. - Eipä kestä, muru.
- Olepa hyvä. - Kiitti!
Paikka, kala! Paikka!
Paikka!
- Häivy! Pyydystä itse kalasi. - Varohan vähän.
Häipykää! Pilaatte pidot. Painukaa pöllimään puuroa.
- Näittekö? Siitä saivat. - Pitäisin pienempää suuta, Chance.
Kun minä pelottelen, kukaan ei uskalla tulla takaisin.
Minulta ei viedä kalaa vain siksi, että he ovat isompia.
- Chance, tule pois sieltä! - Mitä tämä on?
Näytät nälkäiseltä. Maista taimenta.
Tästä on pakko mennä yli.
Karhu olisi voinut syödä sinut. Se olisi tuskallista - karhulle...
- Kakista karvapallo kurkustasi. - Ai kun kirpaisi.
- Meidän on ylitettävä koski. - Ei ole siltaa.
- En näe kiviä, joille astua. - Tästä voi uida yli, Sassy.
- En ui. Minulla on kirjallinen lupa. - Uiminen on hauskaa.
Paitsi että vesi on märkää...
- Tulkaa nyt, molemmat. - Älä selitä, Sassy.
- Osaatko uida? - Olen koirauinnin mestari.
- Kylmää! - Se on helppoa, Sassy.
Pidän turkkini kuivana.
Taisin kutistua!
Älä kuulosta tuolta. Minä uin sinun vierelläsi.
- Tulen yli omin voimin. - Alempana virta on kovempi.
Kyllä minua koetellaan.
Hän ei halua kastua, mutta hän osaa uida.
Hän ei halua!!
Hän ei halua!
Paljon parempi! Hämmästyn itsekin omaa nokkeluuttani.
- Katsos tuota! - Kissoille valta, koirat pois alta.
- Loistavaa, Sassy. Miten menee? - Mainiosti.
Hyvä!
Pesin juuri turkkini. Apua!
- Sassy putosi veteen, Chance! - Shadow!
Koita kestää!
Pidä pää vedenpinnalla!
Missä te olette?
Apua!
- Shadow! - Ui niin lujaa kuin pääset!
- Missä hän on? - En ehtinyt ajoissa.
Meidän on yritettävä vielä. Ehkä hän pääsi silti yli.
- En näe häntä. Näetkö sinä? - En, hän on poissa.
- En olisi saanut ottaa häntä mukaan. - Hän halusi itse tulla.
Vastuu on minun. Minä vastaan Sassysta.
Rakastan ja suojelen häntä. Samalla tavalla kuin Peteriäkin.
Sinä vastaat Jamiesta.
- Emme pyytäneet tätä. - Ei tarvitsekaan. Se on vain niin.
Aina siitä asti kun villikoirat ottivat vastuun ihmisestä.
Haukumme vaaran uhatessa ja leikimme kun ihminen on iloinen.
Sen vuoksi meitä sanotaan ihmisen parhaaksi ystäväksi.
Sinä iltana hän näytti niin viisaalta ja ikivanhalta.
Kuin maailman ensimmäinen koira. Toivoin tulevani samanlaiseksi.
Minun tulee ikävä sinua, Sassy.
Siellä sinä olet, taivaan valtias. Sinä olet mahtavin.
Kolmas havainto neljässä kuussa. Ei hullumpaa.
Ei ollenkaan hullumpaa.
Mikä tuolla on?
Voi raukkaa! Miten jouduit tänne?
Katsotaanpa...
Elätkö sinä?
- Noin. Pestään sinut. - Shadow?
Mitä noin hieno daami tekee täällä erämaassa?
Lepoa ja ruokaa.
Kaikki järjestyy.
- Hosumalla et saa mitään kiinni. - Olen nääntymäisilläni.
On minullakin nälkä, mutta tarvitaan kärsivällisyyttä.
Hiljaa! Säikytät kaikki.
Liikkumatta ja aivan hiljaa. Odota kunnes sanon "nyt".
- Mitä? - "Nyt" Ei!
Sinne meni pupu.
Sinne meni pentu.
Sinne meni aamiainen.
- En kestä pikaruokaa. - Nyt saat pärjätä itse.
- Anteeksi, anna kun yritän vielä. - Sait jo kaksi mahdollisuutta.
- Anna minun yrittää. On nälkä. - Olkoon, yksi kerta vielä.
Kuinka Sassy sen teki? "En tahdo. En tahdo."
Kunpa Sassy olisi nähnyt.
Shadow? Chance? Sassy?
Tervetuloa kotiin. Odotin koko aamupäivän.
- Tarvitsen lämpimän kylvyn. - Kuinka lemmikit pärjäsivät?
- Hevosetko? - Ei, koirat ja kissa.
- Etkö ottanut ne mukaasi? - En karjanajoon.
Lapussasi luki niin.
Ei, kotieläimet eivät pärjää täällä.
Täällä on karhuja ja puumia - vaarallisia petoja.
Voinko soittaa vielä jonnekin? Voisitteko? Olen kiitollinen.
Saitteko puhelinnumeroni? Kysyin varmuudeksi.
Olet tehnyt kaiken voitavasi.
En kaikkea.
- Lähdetään etsimään. - Ei se käy.
- Miksei? - Teemme kyllä kaikkemme.
- Tarvitaan kärsivällisyyttä. - Jotain meidän on tehtävä.
Kolmen eläimen etsiminen on kuin etsisi neulaa heinäsuovasta.
Ollaan nyt realistisia.
Se luulee, että olen hylännyt sen! Sinä pakotit meidän tulemaan tänne.
- Professori, teitä odotetaan. - Kuka?
- Dean Maxwell ja apurahakomitea. - Unohdin kokonaan.
Kirjoita, kirottu kivikautinen rakkine!
Professori...
Tekisitkö palveluksen? Ota 50... Ei, 100 kopiota tästä.
Arvostaisin sitä todella.
KADONNEITA LEMMIKKEJÄ PALKKIO
Nälkä, nälkä... Kotona teen selvää jälkeä roskasäiliöstä.
- Minä haluan Peterin luo. - Kuono edellä roskakasaan!
Ei! Olen muukalaisten luona ja näytän uitetulta koiralta.
Sinähän selvisit yön yli. Kyllä sinä siitä vielä toivut.
Maistuisiko jo maito?
Oliko se kuudes elämäni? Sanotaan, että neljäs.
Kas tässä. Lämmintä vuohenmaitoa. Arethalta terveisiä.
Ei mitään kevytmaitoa. Mutta aika hyvää.
- Muistatko hot dogit? - En vain pidä nimestä.
- Ei niitä koirasta tehdä. - Eikä lihasta.
Maistuvat parhailta maasta syötynä.
- Peter antoi minulle parsakaalinsa. - Hyi, ällöä!
Shadow! Shadow...
- Mitä nyt? - Tuolla on iso... jättikissa!
Pötyä! Sinä kuvittelet. Älä säikytä kaloja.
Se oli tuolla! En minä kuvitellut...
Se on tuolla! Shadow!
Nuori ystäväni... Juokse!
Olen raukkis. Juoksen karkuun kissaa.
Se ei ole tavallinen mirri. Tämä on Arnold Schwarzenkatti!
Ellen selviä hengissä... Kaivoin luita takapihalle.
Hukassa ollaan. Loppu on lähellä!
Luut ovat leikkipaikan vieressä. Kaukosäädin on keinulaudan alla.
- Keinulauta? Olet nero! - Enkä ole.
- Mikä se on? - Nyt tarvitaan yhteistyötä.
Kunpa tämä nyt onnistuisi.
Se on kannoillani. Odota merkkiäni. Matalaksi!
Kis, kis...
Tule nyt.
- Valmiina, Chance. - Olen valmis.
Ei vielä, pian...
Nyt!
Älä...
- Chance, nyt! - Hasta la vista, kisu!
- Me teimme sen! - Olemme molemmat neroja.
Koirille valta, kissat pois alta!
Mikä se oli?
Shadow? Shadow ja Chance!
Pidä huoli itsestäsi ja varo koskea!
Haukkukaa, niin kuulen missä olette!
Hyi sentään! Olen jäljillä.
- Olit kuin Rin-Tin-Tin. - Kuka?
- Etkö katsele telkkaria? - Sehän ei haise miltään.
Olit uskomaton!
- Sassy? - Mahdotonta.
- Omat ystäväni! - Hitsi! Kuoppa...
Luulin, etten näkisi teitä enää koskaan.
- Minulla oli ikävä teitä! - Minäkin kaipasin sinua, Sassy.
- Apuasi olisi tarvittu. - Kaipasin sinua, Chance.
- Kalastetaanko nyt, Sassy? - Olet toivoton, mutta mikäpä siinä.
Joo! Kalaan!
- Mukavaa olla taas kylläinen. - Söin kuin pieni possu.
- Anteeksi. - Paras jatkaa matkaa.
- Kaipaan niin Hopean syliin. - Kiva nähdä Jamien ilme.
- Ethän sinä välitä Jamiesta? - Tunkeilija kello neljässä!
- Mikä se on? - Orava, jonka turkki on kärsinyt.
- Anna sen olla. - Katson vain. - Hei, kaveri!
- Siinä on jotain hämärää. - Omituinen otus.
No, kaveri. Ole aloillasi, niin voidaan nuuhkia toisiamme.
Minne menet? Mistä turkkisi tuli? Panitko kielen paahtimeen?
Se puri minua takapuolella!
- Panet aina kuonosi joka paikkaan. - Olin vain utelias.
Liika uteliaisuus on pahasta.
- Saatko ne irti? - Yritän.
- Sassy, vedät huultani. - Rauhoitu, olen ammattilainen.
Tuohan on suurta rakkautta. Älä nyt vain nuole haavojasi.
Ääliö.
Tarvitsen apua perheenjäsenen etsimisessä, oikeastaan kolmen.
- Koska he katosivat? - He karkasivat viikko sitten.
Olen Peter Burnford. Vanhempani eivät tiedä, että tulin.
- Heidän nimensä? - Äiti on Laura ja isä...
- Hänen miehensä on Bob Seever. - Kadonneiden tuntomerkit?
Shadow'lla on ruskeat silmät ja turkki.
Sassylla siniset silmät, Himalaya. Chancella on mustia pilkkuja.
Mustia pilkkuja...? Kuulehan, tämä on San Franciscon poliisi!
Emme voi etsiä koiria ja kissoja. Meillä on tärkeämpääkin tekemistä.
Tämä on tärkeää meille. Pitäisikö meidän unohtaa ne?
Joskus kun etsimme epäiltyä, ripustamme etsintäkuulutuksia.
Joskus se toimii, joskus ei, mutta aina voi yrittää.
- Kokeilen sitä. - Kuule, onnea matkaan.
Kiitos.
- Autanko sinua etsimään? - Kuka nämä teki?
Bob lähetti niitä joka paikkaan.
- Miksei hän sanonut mitään? - Hän säikähti siitä mitä sanoit.
- Alkaisit ehkä toivoa turhaan. - Onko joku soittanut?
Minulla on ikävä Shadow'ta. Ihan kauhean ikävä.
- Jaksatko, Chance? - Joo, jaksan minä.
Mene edeltä, Sassy.
Älä pelkää, Chance. Ei vesi ole vaarallista.
- Kannatellaan Chancen päätä. - Kuulitteko?
- Mitä nyt? - Käyn katsomassa.
Äiti!
Ei, älä pelkää.
Kiltti koira.
Hauva...?
Ei mitään hätää.
- Voi raukkaa. Hän on eksynyt. - Totta, tiedän tunteen.
Ei mitään hätää.
Molly!
- Shadow, onko siellä ihmisiä? - On, käyn hakemassa heidät.
- Sitten joudumme tarhaan. - Tyttöä etsitään. Me autamme.
Toivottavasti tiedät, mitä teet. En halua ikinä tarhaan.
Älä sure. - Lämmitä tyttöä, Sassy.
- Tulen pian takaisin. - Pidä kiirettä, Shadow.
Mitä nyt, veikkoseni?
Isä!
- En oikein tiedä vieläkään... - Älä nyt huolehdi.
Kiitos, että pelastit tyttäreni.
- Niillä on univormut! - Ei hätää. He auttavat meitä.
Minä tunnen teidät. - Tule, Mark!
Nämä ovat ne eläimet, jotka olivat lentolehtisessä.
Uskomatonta! Tämä tarvitsee eläinlääkäriä.
Noin, te pääsette nyt kotiin.
Kotiin...?
Kotiin!
- Robert Seever? - Niin.
Koska? Löysittekö ne? Mahtavaa!
Kaikki voivat hyvin. Ne ovat Pinevillen eläinystävillä tiellä 90.
Kiitos. Mahtavaa!
Noin, lapset. Rauhallisesti, noin...
- Jamie, löysimme ne! - Jee!
Löysitte mitä?
Korvaamme taikakurpitsan.
- Ajamme väärään suuntaan. - Mitä sinä tarkoitat?
Ei käy. Koti on toisella suunnalla.
Meidät tuotiin koiratarhaan! Tämä on lorun loppu.
Pakko päästä pois! Te ette tajua mitään!
Koiria ja kissoja katoaa täältä eivätkä ne palaa koskaan.
- He yrittävät vain auttaa. - Kukaan ei tee sinulle pahaa.
Apua!
Älä anna niiden viedä minua takahuoneeseen. Auta, Shadow!
- Juokse, Sassy! - Nyt on sinun vuorosi, misse.
Hei, odota! - Kirkwood!
Perheesi tulee ihan pian.
Näin siinä siis kävi. Chance tiesi sen koko ajan.
Ei se kauas ehtinyt.
Kis kis, kisu!
"Kis kis, kisu." Turha luulo, paksukainen.
Ehei, tyhmyri.
Mikä mäntti!
- Aloillasi. Minä vain tutkin sinut. - Mitä te aiotte?
- Sinulla oli tuuria. - Näpit irti minusta!
Juuri kun oli löytänyt heidät.
En voinut menettää heitä taas.
Mussuttele vain, paksukainen.
Hyvä on, minä puhun. Minä tein sen kasan matolle.
Minä vedin vessarullan auki. Varastin alusvaatteita kolmesti.
- Hyvä on! Neljästi. - Ei hätää.
Hei, kisu.
- Heiluta häntää, misse. - Jestas, mikä mekkala!
Kivat viikset, muru!
Miten sinä tänne jouduit?
- Sassy! Käsin sinun karata. - Minä en tottele koiria.
- Missä Chance on? - Voi tapahtua jotain kauheaa.
Lopettakaa! Antakaa minun kuolla!
Hänet tapetaan, Sassy.
- Miten pääsit tänne, mirri? - Hoidan pontson. Auta Chancea.
- Tulen takaisin. - Tätä tietä, punkero!
- Kuuletko minut, Chance? - Auta, Shadow!
Älä anna niiden kiduttaa minua!
Tätä tietä.
Ei, tänne päin. Älä kaadu minun päälleni. Noin sitä pitää.
Olenpa minä tuhma...
- Lopeta! - Oletko siellä, Shadow? - Olen täällä, Chance.
- Tule tänne! - Onko se kaverisi?
Pois täältä!
- Missä Sassy on? - Tekee salaista tehtävää.
Olen paha.
- Tuo sattuu! - Kiikissä.
- Päästä irti! - Tätä tietä, pojat.
Kirkwood!
- Vauhtia! - Kaiva!
Minä yritän!
Jäin kiinni!
Pian nyt, mies tulee!
- Vauhtia, Chance! - Kuristun!
Minä en mene takaisin!
Kuin se olisi suunniteltu.
Ilman sinun lentolehtisiäsi emme olisi ehkä löytäneet niitä.
Siinä oli onnea matkassa.
- Annoit lekurille aika tällin. - Mutta sinä teilasit jätin.
- Puhumattakaan... - Aivan - Teräskissa Sassy!
Joo, kissat ovat nopeita, mutta koirilla on voimaa.
- Hetkinen. - Tule!
- Mitä nyt, Shadow? - Minulle tuli outo olo.
Tunnen, että meidän on palattava takaisin sinne.
- Koiratahraan...? Hulluko olet? - Olet oikeassa.
Shadow ja Sassy vaaransivat henkensä vuokseni. Ystäväni.
Se oli aivan uusi tunne, mutta pidin siitä.
- Olen pahoillani, että kävi näin. - Niin minäkin. Kiitos.
- Etsitään vielä. Ne olivat täällä. - Ne voivat olla jo kaukana täältä.
He tekevät kaikkensa ja soittavat heti kun tietävät jotakin.
Olimme niin lähellä... Nyt tiedämme, että ne elävät.
Koska ne selvisivät tänne asti, ne jatkavat kotiin. Ei luovuteta.
Kierrämmekö ympyrää? Puu tuoksuu tutulta.
Tietty, se on mänty.
Tulkaa, katsokaa. Onnistuimme.
Uskomatonta! Olit koko ajan oikeassa.
- Onko kauniimpaa nähty! - Tulkaa, mennään kotiin.
En vieläkään tajua, miten sen teimme, mutta olimme perillä.
Olimme kotiin vievällä tiellä.
Olemme kotona ennen iltaa.
- Olen kuullut tuon ennenkin. - Pitää olla varovainen.
Tulkaa, ja katsokaa eteenne. Molempiin suuntiin.
- Pysykää kannoillani. - Ei niin kovaa!
- Kuinka kävi, Sass? - Minunko, rakastan vaaroja!
- Samoin, mutta en juuri nyt. - Luonto ällöttää minua.
Tämän jälkeen lepäilen höyhen- tyynyllä ja syön hiiriä hopeavadilta.
Olemme pian kotona, Sassy. Tule.
Kaveriparka...
- Oletko kunnossa? - Olen, mutta jalkaan sattuu.
- Onko se poikki? - En tiedä. En voi liikuttaa sitä.
Katso. Tässä on loivempaa. Ehkä pääset tästä ylös.
- Minä yritän. - Sinä pystyt. Olemme pian kotona.
Noin. Hyvältä näyttää. Jatka vain.
Pikku juttu sen rinnalla kun pelastit minut koskesta.
Juoksit puumaakin karkuun.
- Ponnista, Shadow! - Varovasti. Vähän kerrallaan.
- Ponnista! - Älä luovuta.
Taistele, olet melkein ylhäällä. Shadow!
Ei, älä anna periksi!
- En pysty siihen. - Tietenkin pystyt!
- Yritä, Shadow. - En vain jaksa.
Minun vuoroni kannustaa sinua. Kun kaikki näytti toivottomalta -
- tiesin että selviäisimme, koska olit niin itsepäinen. Älä luovuta nyt!
- Yritä uudestaan! - Ei ole helppo antaa periksi.
- Olen vain liian vanha. - Etkä ole! Selviät mistä vain.
En pysty antamaan enempää. Sinun on pärjättävä nyt itse.
Haluan, että tulet minun kanssani. Rakastan sinua, Shadow.
Olet oppinut kaiken tarpeellisen. Opettele jättämään hyvästitkin.
Et saa luovuttaa.
En voi viipyä kauan, mutta tässä on tervetuliaispiirakka.
- Missä lapset ovat? - Bobin kanssa takapihalla.
- Kuinka he jaksavat? - Paremmin nyt kun olemme kotona.
Burnford donkkaa! Me voitetaan!
- Minun vuoroni. - Alan olla liian vanha tähän.
Isä kiltti!
Pelataan, isä.
- Hyppää ylös. Pidä kiinni. - Minä pidän.
- Kuulitteko? - Mitä?
- Koira! - Kalkkuna on pöydässä!
- Se ei ole... - Tule, Chance!
Tunnen haukun. Se on Chance!
Oli hirveä ikävä. Sinä tuoksut kuin tuhat luuta. Rakas, Jamie!
Missä sinä olet ollut?
Senkin roisto! Katsokaa nyt.
- Kultaseni! - Luulin ettemme näkisi enää ikinä.
Sassy tuli takaisin! En enää ikinä jätä sinua, en ikinä!
- Sassy ei voi hengittää. - Nyt perhe on taas koossa.
Tule, Shadow...
- Se oli vanha. Matka oli pitkä. - Voi Peter...
Olin niin huolissani sinusta.
Sinä olet kunnossa! Ajattelin sinua koko ajan.
- Minun oli ikävä sinua. - Samat sanat ja rakastan sinua.
Kaikki oli Shadow'n ansiota. Hänen uskonsa oli horjumaton.
Näin miten hän nuoreni pennuksi parhaan ystävänsä kanssa.
Kun menimme sisälle, tunsin jotain uutta ja outoa... Minulla oli perhe.
Olin oppinut, että uhraukset, ystävyys ja rakkaus -
- olivat muutakin kun hempeilyä.
Tule, Chance. Sisään!
Vihdoinkin, ensikertaa elämässäni minäkin olin kotona.
Kalkkunaa!
ELÄINKOHTAUSTEN KUVAUKSIA VALVOI
AMERICAN HUMANE ASSOCIATION
ELOKUVANTEKIJÄT VASTAAVAT SIITÄ ETTÄ ELÄIMIÄ KOHDELTIIN -
- KOKO KUVAUKSEN AJAN HYVIN JA VASTUUNTUNTOISESTI